FAMILIEN ROBINSONS
BARNEHJEM
Så jeg valgte den ikke fordi den ville gi meg mareritt -
så jeg valgte... en annen skummel en -
fordi, i alle disse årene, da jeg var med på halloween, -
var jeg ikke redd i det hele tatt.
Jeg elsker baseball. Det er min skjebne å spille det spillet.
Jeg er veldig fornøyd med å vinne.
Altså, nå vil jeg det. Fordi vi har tapt hver eneste kamp. Jeg har blitt lei av det.
Jeg arbeider, liksom, så hardt. Alle ballene blir kastet til meg.
Jeg prøver å få tak i, liksom, alle sammen.
Alle folkene ute i marken ser seg omkring og...
Kom igjen! La oss spille litt baseball, ok?
Ikke det doven spillet.
De er her.
Lewis?
Goob! Hei, jeg gjorde det. Goob! Jeg gjorde den ferdig!
De vil elske den!
Ingenting sier "adopter meg" som en underlig oppfinnelse.
Lewis!
- Lewis, Harringtons er her! - Du henger etter, Mildred.
Vent, vent!
Husk å være rett i ryggen. Se dem rett inn i øynene.
Smil. La oss fikse...
Mildred.
Ok, ok, ok, ok.
Gå og vis dem hvor spesiell du er.
Å, jeg håper dette er det. Jeg håper han blir adoptert.
Både du og meg, sjef.
Jeg mener, det er så mange ting i verden som kan bli forbedret.
Bare tenk på det. Rullende fortau, flyvende biler.
Mulighetene er endeløse.
Flyvende biler? Ja, det er god en.
Alt som kreves er litt fantasi og litt vitenskap, -
og vi kan gjøre verden til et bedre sted.
Vel, de er alle... interessante idèer.
Så, hva er favorittsporten din?
- Teller oppfinnelser som en sport? - Faktisk...
For jeg tror jeg skal lage en home run med den her!
- Hva er det? - Først, et spørsmål.
Hva er det største problemet deres, som dere støter på -
når dere lager et peanøttsmør og marmeladesmørbrød?
- Lewis, jeg tror ikke vi... - Porjonskontroll.
For mye peanøttsmør klistrer seg til den øverste delen av munnen, -
tar en evighet å tygge.
For mye marmelade renner ut til sidene og gjør hendene dine klissete.
Jeg tror at den perfekte P.B og J er innenfor menneskehetens rekkevidde, -
og jeg bygde denne maskinen til å utføre det.
Til denne demonstrasjonen, vil jeg bruke alminnelig brød.
Kjære, det er ok.
Som dere kan se, er toast en mulighet.
Vi pleier ikke å spise peanøttsmør.
Lewis, det er virkelig ikke nødvendig.
Det er syltetøyet!
Lewis, vær så snill, ikke gjør det.
Hva skjer?
Mr. Harrington har peanøttsmørallergi!
Jeg er lei for det.
Her, la meg hjelpe deg med å få av det der.
Trekk deg tilbake!
- Vil han bli ok? - Pust. Pust.
Jeg er så lei for det! Jeg visste det ikke!
Det var veldig hyggelig å møte deg.
Vi kommer til å trenge litt tid til å tenke over det.
Hei, folkens. Er alt...
Hva skjedde?
Miss Duffy, den gutten er helt klart ikke noe for oss.
Så, om du vil unnskylde meg.
Jeg er så lei for dette. Hvis de bare ville...
- Jeg har laget litt lunsj. - Ikke sulten.
Stakkars Mr. Harrington.
- Drepte jeg han? - Nei! Nei, du drepte han ikke.
Jeg har ringt. Han har det helt fint.
Jeg skulle bare si, at det er...
Det er en skam at han ikke prøvde en sandwich fra den fantastiske oppfinnelsen din.
- Ja, virkelig fantastisk. - Det er ikke deg.
Vi har bare ikke funnet det rette paret enda.
124.
Hva?
Det er hvor mange adopsjonssamtaler jeg har hatt, 124.
Å, Lewis, kom igjen nå. Du overdriver bare for å...
...for å fremheve det.
pluss at jeg blir 13 neste år, -
og du vet hvor vanskelig det er for en tenåring å bli adoptert.
Jeg har ingen fremtid. Ingen vil ha meg.
Det er ikke sant, Lewis!
Min egen mor ville ikke engang ha meg.
- Kutt ut. Det vet du ikke. - Hvorfor ga hun meg opp?
Hun var kanskje ikke i stand til å ta seg av deg. Har du aldri tenkt på det?
Jeg er sikker på, at hun kun tenkte på hva som var best for deg.
Jeg har aldri tenkt på det på den måten.
Kanskje hun ville beholde deg, men ikke hadde noe valg.
Du har rett.
Min ekte mor er den eneste person som virkelig ville ha meg.
Vent. Jeg sa "kanskje".
Og hvis hun ville ha meg den gang, vil hun ha meg nå også.
Hva snakker du om?
Jeg må finne henne, Mildred. Og når jeg gjør det, vil hun ta meg tilbake, -
og vi vil bli en familie igjen!
Lewis, det kan du ikke gjøre.
Ingen vet noe om henne. Ingen har noensinne sett henne.
Feil. Jeg så henne... èn gang.
Hun er her inne. Jeg må bare huske.
Det er det!
Hallo
Jeg har noe å fortelle deg, men det er sprøtt
Jeg har noe å vise deg, så bare gi meg en sjanse til
Et øyekast til, og jeg vil skape av deg...
...enda en troende.
Gjett hva? Du får mer enn du regnet med.
Er det ikke sprøtt?
Du får mer en det du har betalt for, så bare gi meg en sjanse til
Et øyekast mer
INVENTCO NATURVITENSKAPSMESSE
Du er i tankene mine
Det ser ut til at jeg er fjollete.
Kastet bort for mye tid
Det ser ut til at jeg er fjollete.
Hva skal vi gjøre?
Hva skal vi gjøre med det?
Du er i tankene mine.
En sjanse til
Kastet bort for mye tid
En sjanse til
Så trøtt.
Vi vil se dem kl to i ettermiddag. Han blir så glad for at du kommer.
Adjø.
Ja! Hei, Goob... jeg mener, Michael.
- Lykke til med den store kampen i dag. - En lett seier.
De fire er en gjeng med bumser. Jeg håper bare, at jeg kan holde meg våken.
Ikke si det. La meg gjette.
Han har vært oppe hele natten og jobbet med det dumme prosjektet sitt, -
men det er hva som skjer når du har en oppfinner nerd som romkamerat.
Å, det er god kaffe.
Ok, Einstein. Du skylder Michael masse søvn.
Å finne hjernens hemmelighet tok litt lenger tid enn hva jeg hadde forventet, -
men den er ferdig, Mildred. Jeg har justert hodetelefonene.
Nå vil nervekretsløpet bli forbundet. Jeg har knekt Hippocampus!
Virkelig? Ok. Hva?
Nå skal jeg teste den.
Å, nei! Jeg er seint ute! Jeg må gå!
Vent et øyeblikk, Lewis.
Jeg glemte nesten, hva jeg kom hit for.
Jeg vet at du har hendene fulle i dag, -
men jeg har ordnet en samtale til deg her i ettermiddag.
- Nei takk. - "Nei takk"?
Kjære, det her handler om å bli adoptert, og du vil være tilbake her i god tid.
Jeg er ferdig med intervjuer, Mildred. Jeg vil bli avvist mer.
Hør her, jeg vet hvor dine tanker er, men jeg skal si deg en ting, -
du må glemme fortiden og se fremover.
Jeg gjør det. Og dette er det. Dette er fremtiden min.
Jeg er lei for det.
Lewis? Kjære?
NATURVITENSKAPSMESSE
dr. Krunklehorn, jeg vet at du har det veldig travelt på laboratoriet -
og vi er så begeistret over å ha dem som dommer.
En fornøyelse, Mr. Willerstein. Hei, man vet aldri -
om en av deres elever oppfant det neste integrerte kretsløp -
eller mikroprosessor, eller integrert kretsløp.
Å, vent! Det har jeg allerede sagt.
Jeg kommer visst ikke mye ut av laboratoriet.
Er det en butterfly? Jeg elsker butterfly.
Jeg har ikke sovet på åtte dager!
Vel, kan jeg skaffe Dem en sens, eller noe?
Nei, jeg har et koffeinplaster. Det er min oppfinnelse.
Hvert plaster tilsvarer 12 kopper kaffe.
Du kan holde deg våken i dagesvis uten noen form for bivirkninger.
Unnskyld. Hvem er dette?
Det er en av våres elever, Stanley Pukowski.
Å, så søt!
Jeg vil bare bite hans tykke små kinn.
Hva er det med den påkledningen, Pukowski?
Det er faktisk en toga, sir.
Trener, fint å se dem, på en måte. Hva gjør du her?
Dømmer naturvitenskapsmessen. Hva ser det ut som jeg gjør?
Og hva gjør dem kvalifisert til å dømme i en naturvitenskapsmesse?
Det er min gymsal.
Stanley. Vulkanen.
Pass på den imponerende kraften av Mount Vesuvius.
Start kontakten virker ikke.
dr. Krunklehorn?
Barium, kobolt, Einstein, Koll-Aid!
Jeg vet ikke hva hun nettopp sa, men dette prosjektet er uakseptabelt!
Nå, gi meg 20 runder rundt om i gymsalen!
Beveg deg! Gå! Gå! Gå!
- Trener! - Jeg holder øye med deg.
Ok, den neste er Lizzy og hennes pissemaurtue.
Det stemmer.
Lizzy, vi har snakket om pissemaurene.
Du vet at de har en tendens til å bite folk.
Kun fiendene mine.
Bare fortsett, skal vi? Full poengsum, Lizzy!
La oss ikke gjøre henne opphisset eller nervøs på noen måte.
Dette området er ikke sikkert. Hopp inn!
Er du blitt oppsøkt av en høy mann i bowler hatt?
- Hva? - Hei, jeg stiller spørsmålene her.
- Ok, farvel. - Javel, -
jeg ville ikke avsløre meg for deg, men du tvang meg til det.
Spesial agent Wilbur Robinson fra T.K.V.S.
- Hva? - Tids kontinents verve styrken
- Jeg er her for å beskytte deg. - Vel...
Nå. Høy mann, bowler hatt, har han oppsøkt deg?
Nei, hvorfor?
Jeg kan miste skiltet mitt for det her.
- Han er mistenkt for tyveri. - Ha stjal han?
- En tidsmaskin. - En hva?
Jeg sporet han til denne tiden, og min magefølelse sier meg, at han er etter deg.
Meg? Hvorfor meg?
Guttene hjemme i HK har ikke funnet motivet enda.
Oog med "H.K" mener jeg hovedkvarteret.
Jeg vet hva H.K betyr.
Bra. Du er en smart gutt. Det vil kanskje holde deg i live. For denne gangen.
Jeg er bare urolig for din lille fysikk ting. Og overlat gjerningsmannen til meg.
- Og med "gjerningsmannen" mener jeg... - Jeg vet hva det betyr!
Ok, Glupe-Geir.
Bowlerhattfyren!
Froskene mine!
Du vil ikke slippe unna med det, barn med naturvitenskaps prosjekt.
Du ødela nesten solsystemet mitt.
Froskene mine! De slipper unna!
Fikk deg! Det var den siste av dem.
Irriterende lille jente, jeg har ikke tid til dette.
Jeg er på et veldig viktig oppd...
Ikke kødd med meg, gutt. Jeg kan karate.
Kom igjen, Pukowski! Føl smerten! Elsk smerten!
Hei, trener...
Den neste er Lewis.
Ja... Lewis! Unnskyld meg.
Lewis, fortell meg at ikke denne tingen vil...
Den er ok. Den vil fungere denne gangen. Jeg vil ikke skuffe deg, jeg lover.
Ålreit, Lewis, jeg stoler på deg. Slå dem ihjel.
Det var bare en talemåte. Vær så snill, ikke drep noen.
Ok, trekk unna, alle sammen.
Det neste prosjektet vil slå sokkene av dere.
Alvorlig talt, dere burde kanskje trekke litt tilbake.
Har du noensinne glemt noe, -
og samme hvor hardt du prøver, så kan du ikke huske det?
Hva skjer med disse glemte minnene?
Jeg tror at de blir lagret et sted i hjernen deres, -
og jeg har bygget en maskin som kan gjenfinne dem.
Jeg kaller den hukommelsesskanneren!
Å, den er skinnende!
Så, Lewis. Hvordan virker hukommelsesskanneren?
Først, taster du inn ønsket tidsperiode på dette tastaturet.
Så, vil en laser skanne det celebrale cortex, hvor minnene er lagret.
De gjenfunnede minnene vil da bli vist på denne monitoren.
Hold nå opp. Jeg tar to.
Når går jeg 12 år, 3 måneder og 11 dager tilbake.
Hvorfor akkurat den spesielle dagen?
Du trodde vel ikke at jeg la merke til det, gjorde du vel?
Vel, det var den dagen...
La oss bare si, at det var en veldig viktig dag i livet mitt.
Rettferdig nok. Spill ball.
Det tar bare et lite øyeblikk før turbinen kommer i gang.
Lewis, vent!
Hun kommer til å eksplodere!
Pass opp!
Føl smerten! Elsk...
Det gjør så vondt! Få det til å stoppe!
Få det til å stoppe!
Trener, få det av deg, ok?
La oss oppføre oss på en måte som vi alle vil være stolte av i morgen.
- Ro dere ned! - Mr. Willerstein?
- Det var ikke meningen... - Ikke nå, Lewis.
Jeg er lei for det. Jeg er så lei for det.
Ikke nå.
Ok, vi går stille og rolig, på en ordentlig måte mot nødutgangen.
Vent, Lewis!
Kom, min kjære. Vår fremtid venter.
Hei, hva gjør du her oppe?
Vil du slutte med det, er du grei? Jeg vet at du ikke er en due.
Du ødelegger dekket mitt.
- Vi er de eneste som er her oppe. - Det er det de vil ha deg til å tro.
Vel, nok henging.
Ta det her tilbake til messen og fiks den hukkomelsesskanneren.
Stopp! Stopp! Hold deg unna meg!
Kanskje du har glemt det.
Jeg er en betjent fra fremtiden, burde bli tatt veldig på allvor.
Det er ikke et skilt.
Det er en kupong fra et solarium! Du er en svindler.
Ok, du fikk meg. Jeg er ikke en betjent, men jeg er virkelig fra fremtiden -
og det denne bowlerhattfyren finnes virkelig.
Nå er vi på den igjen.
Han stjal en tidsmaskin og kom til messen og øddela prosjektet ditt.
Prosjektet mitt virket ikke, fordi jeg ikke er god.
Det finnes ingen bowlerhattfyr, det finnes ingen tidsmaskin, -
og du er ikke fra fremtiden!
Du er gal!
Jeg er ikke gal.
Åja, kaptein tidsreise? Bevis det.
Ja, det var det jeg trodde.
Jeg bare låser meg selv inne i et rom og skjuler meg i et par år.
Hvis jeg beviser at jeg er fra fremtiden, vil du gå tilbake til messen?
Ja, seffølgelig, hva enn du sier.
Hei, slipp meg!
- Hva gjør du? Slipp meg! - Ok.
Hva er dette? Hvor skal vi?
Til fremtiden!
Fremtiden er kommet
Fremtiden er kommet i dag
Fremtiden er kommet
Fremtiden er kommet i dag
INSTA-BYGNING UNDER OPPBYGGING
NÅTIDSLAND
- Er det bevis nok for deg? - Det er alle tiders!
Jeg hadde aldri trodd at tidsreising kunne bli mulig i min levetid -
og her er det, rett foran meg!
Sannheten vil sette deg fri, bror.
Dette er mye mer enn hva jeg hadde forestilt meg.
Dette betyr at jeg virkelig kan endre livet mitt.
Det stemmer. Det kan du.
Neste stopp, Naturvitenskapsmessen, for å fikse hukkomelsesskanneren din.
Hei, jeg vil ikke fikse den dumme hukkomelsesskanneren.
- Hva? - Wilbur, dette er en tidsmaskin!
Hvorfor skal jeg fikse min dumme oppfinnelse -
når du kan føre meg til moren min nå, i dette skipet?
Jeg kunne ta tilbake den natten, og stoppe henne i å oppgi meg.
Svaret er ikke en tidsmaskin. Det er dette.
Dette? Vil du vite, hva jeg syns om dette?
Hva gjør du?
Unnskyld, Wilbur, men du vet ikke hva jeg har vært igjennom.
- Lewis, nei! - Slipp den!
- Du kan slippe! - Du bestemmer ikke over meg!
Jo, det gjør jeg, for du er 12. Og jeg er 13.
Det gjør meg eldre.
Vel, jeg ble født i fortiden, som gjør meg eldre og sjef over deg!
Jeg er så død.
Jeg har ikke engang lov til å se på den, enda mindre å fly den!
Mor og far kommer til å drepe meg. Og det vil ikke bli gjort med barmhjertighet.
Finnes det ikke et tidsmaskinverksted -
eller noe? - Nei!
Det eksisterer kun to tidsmaskiner, og bowlerhattfyren har den andre.
Ja, men noen må fikse den.
God idè. Du er smart. Du kan fikse den.
Er du gal? Jeg kan ikke fikse denne tingen.
Jo det kan du. Du øddela den. Du fikser den.
Ok, på en betingelse.
Jeg fikser den, du fører meg tilbake, så jeg kan møte moren min.
Hva? Du har ikke engang gjennomført den forrige avtalen våres.
Hvordan kan jeg stole på deg?
Du sa til meg at du var en betjent fra fremtiden.
Hvordan kan jeg stole på deg?
Touchè.
Så har vi en avtale?
INVENTCO PATENTKONTOR
God dag, frue.
- Jeg er her for å forandre fremtiden. - Ja, sir.
Jeg må snakke med den mannen som har hoved ansvaret.
- Ja, sir. - Jeg har en avtale med skjebnen.
Utmerket, sir. Jeg vil informere Smith -
og jeg vil deres kjemiske rensning levert direkte til deres suite.
- Hva? - Hvilken tid er avtalen din?
- Snakker du til meg? - Ja. Hvilken tid er avtalen din?
Den store viseren er på...Å, kl 2!
- Du er den kl 2? - Ja. Ja det er jeg.
- Du er Mary Johnson? - Ja.
Mary er en forkortelse for...
Marian?
- Kan det være et guttenavn? - Ja.
- Isåffal, ja. - Sitt ned.
"Utgi oppfinnelsen som min egen." Sjekk. Å, jeg elsker sjekklister.
Bestyreren er klar til å se deg nå.
Vent. Hva skal jeg si?
Det kommer jeg aldri til å huske.
Vil du... Hvorfor går ikke du? Du kan gjøre det så mye bedre enn meg.
Det er sant.
En hatt uten hode kan ikke utgi en oppfinnelse som sin egen.
Fantastisk! Flott idè! Jeg er så glad for at jeg har deg!
"Vær klar til å bli forbløffet!" Å, jeg skjønner.
Vær klar til å bli forbløffet!
Det her er... min oppfinnelse.
Jeg tviler på at noen av dere har sett noe så genialt, som denne oppfinnelsen.
Meget bra...
...Miss Johnson?
Det er Ms.
Du har to minutter. Vær vennlig å begynn.
Madame og Monsieur!
- Den er skinnende! - Hva er den tingen?
Jeg liker å kalle den min...
Kalle den min...
- Hva ser du på? - Nei! Jeg... får solen i øynene.
Vel, la meg trekke for gardinene.
Vent! Nei, jeg...
Nå. Navnet?
Jo, hva...
Vi kan gruble over navnet på en annet møte.
Poenget er, hva jeg har her er spesielt, unikt.
Ja, ja, dere må elske den, og kjøpe den og masseprodusere det, -
og den beste delen er, at den har virkelige behagelige høretelefoner.
Kunne de lene dem forover bare en liten smule, takk?
Ja, takk.
Ja, de er aldeles behagelige.
- Hva håper de å oppnå med den? - Å, ikke noe særlig.
Jeg vil bare knuse drømmen til en liten foreldreløs gutt!
Etter det, er det hele litt uklart.
Du mener, at du ikke har tenkt igjennom det?
30 sekunder.
Tillat meg, å vise hvordan den virker.
Først, skrur vi den på.
Det er ikke den.
Ti sekunder.
Så... hvor skriver jeg under?
SE OPP!
Doris, det hele er over.
Alle våres håp og drømmer er knust, -
Så mange deler av en ødelagt maskin ting.
Du har rett!
Suksessen er stadig våres å finne.
Vi må finne den gutten.
Vi må snike denne inn i garasjen. Der er alt det verktøyet du trenger.
- Hva med foreldrene dine? - Mor går aldri inn der,
og far er på forretningsreise inntil i morgen tidlig.
Du har til da å fikse den.
Fint, men jeg kommer til å trenge en arbeidstegning eller noe til den.
Ike bekymre deg. Jeg har en som kan hjelpe oss med det.
Hvem våger å forstyrre min helligdom?
Carl, det er meg. Slipp meg inn.
Ingen får komme inn med mindre de sier den kongelige passordet.
Carl, hva snakker du om? Vi har ikke noe passord.
Jo, det har vi. Jeg fant på et da du var borte.
Ok, så hvordan skal jeg vite hva det er?
Du...
Godt poeng.
Velkommen tilbake, lille kompis.
Så hvordan går det med den stjålne tidsmaskinen?
Fant du den? Åpenbart ikke, og du har klart å smadre den her i tillegg.
- Det vil bli fikset før far kommer hjem - Og hvordan mener du det skal skje?
- Hvem er det? - Wow, en ekte robot!
Hei, jeg heter Lewis.
Vel, det var uventet.
Som det der.
Hvis familien min finner ut at jeg har hentet deg fra fortiden, -
vil de begrave meg levende og danse på graven min.
Jeg overdriver ikke. Jo det gjør jeg, men det er ikke poenget.
Poenget er, håret ditt ser ut som en død sild.
- Hvorfor er håret mitt en død sild? - Det er et godt spørsmål.
- Vent! Hvor skal du? - Enda et godt spørsmål.
Men jeg vil ikke bare sitte her.
Bli.
Men...
- Hei, ring på dørklokken min. - Nei, nei, ring på min dørklokke.
Ring på den, ring på den, ring på den. Se på den dørklokken. Ring på den.
- Ja! - Det var et uhell.
Et uhell teller ikke. Det står i regelboka. Slå det opp.
- Dust. - Åndssvak.
Evergreen.
Hva mener du med, ikke å gå til familien?
Hvorfor kan vi ikke gå til familien i denne familiekrisens stund?
Ved å etterlate garasjen ulåst, var det deg som fikk tidsmaskinen stjålet, -
og nå kan hele tidslinjen ha blitt forandret.
Og noen tok sykkelen min.
Hør, jeg sa det til deg. Det hele skal nok bli bra.
Først, holder vi Lewis inne i garasjen, vekk fra alle de andre.
Jeg dukker opp og gir han århundrets pep talk.
Så, fikser han tidsmaskinen.
- Hvorfor er det en nøtt? - Jeg har ikke hatt tid til å fikse alt.
Ok, når tidsmaskinen er i orden. Er hans tillit til oppfinnelsen gjenskapt.
Han går tilbake til vitenskapsmessen, og lager Erindringsskanneren sin, -
og gjennoppretter deretter rom-tids kontinumet.
- Hva med å ta han med for å møte moren? - Jeg sa det, for å kjøpe tid.
Å, ja, kan ikke se den springe opp i ansiktet ditt.
Stol på meg. Jeg har det under kontroll. Wilbur Robinson feiler aldri.
Med mindre jeg gjør...
"Med mindre", ja. Vet du hva? Jeg vil kjøre tallene.
Hva er det?
Vel, det er ikke...
Den passer ikke til noe som helst... Det er ikke nødvendigvis...
Det er en 99.999999% for at du ikke vil bestå.
- Hva? - Jeg ville ikke fortelle deg det.
Vil jeg ikke bestå?
Og hvor står jeg? Alene å ruster i et hjørne.
Ja, hva er jeg bekymret for? Nå, arbeidstegninger?
Hvis det her koker over, må jeg vekk fra deg, og få litt fred og ro.
Hva...
Vel, hei, der lille fyr.
Jeg vet godt hva du tenker, og klærne mine er ikke bakvendt.
Hodet mitt er det.
Å, jeg pleide å fortelle den til mine fysikk elever.
De lo heller ikke.
Uansett, hva heter du frukt hode?
- Vel, Lewis, men... - Lewis, hva?
Hør, Lewis, du har vel ikke sett noen tenner her omkring, har du?
- Tenner? - Ja, tenne mine.
Har gravet hull i hele dag. Kan ikke finne dem noen steder.
Ok, hør etter, gamle mann. Jeg må tilbake til garasjen.
Wilbur etterlot meg der nede, -
og jeg måtte ikke gå derifra, og de monstrene...
- Monster? - ...angrep meg ved inngangen og...
Det er ingen monstre ved inngangen, din dumrian.
- Hør på meg! - Seffølgelig, jeg trodde ikke at
det var et skogsbjørn som levde på armen min, -
å, se der!
Håper han ikke har rabies.
Gamle mann, jeg må til garasjen!
Jeg skal få deg dit på et blunk. Jeg vet om en snarvei.
Velkommen til garasjen.
Jeg er helt forvirret.
- Heisann, bestefar. - Hei, tante Billie.
Lewis og jeg leter etter garasjen.
- Har vi en garasje? - Tydeligvis.
Lewis, vil du gi meg en hånd og ta tiden på løpet mitt?
Ok, Gaston. Leketøystoget mitt er klar for deg.
Er det et leketøystog?
Klar, ferdig, gå?
- 3,7 sekunder. - Jeg vant!
Ok, Lewis, jeg har arbeidstegningene.
Lewis?
Det er onkel Joe. Han jobber ute.
Hold de magene stramme...
- Det her er ikke garasjen. - Jeg vet det.
Jeg tror ikke at garasjen er her inne heller.
Egads! En meget allvorlig sak.
- Det er onkel Art. - En ekte superhelt?
Quad Four, Alpha Omega Galaxy, -
trenger en stor oste-og-pølse tynn skorpe!
Jeg er der om 30 minutter, ellers er den gratis.
- Han er... - Pizzabud.
Lewis?
- Hva gjør vi her oppe? - Leter etter garasjen.
Å, ja!
Laszlo, slutt å male hatten min, ellers sier jeg det til mor!
- Opp med humøret, sis! - Lasz, jeg mener det!
Barn, vær rolig! Moren deres prøver å ta seg en lur.
Hva er den skrikingen her ute?
- Han startet det! - Hun startet det!
Jeg vil ikke høre noe mer!
- Nå, søte... - Ikke kall meg "søte"!
Jeg tar meg en kjøretur!
Det var merkelig. Hun pleier å ta Harley.
Lewis!
Å, jeg tror at kona mi Lucilles baker småkaker.
Bak de småkakene, Lucilles!
Hvorfor bruker hunden din briller?
Å, fordi forsikringen hans dekker ikke kontaktlinser.
Det er onkel Spike, og der er onkel Dimitri.
- Å, se, der er... - Der er monsteret!
Å, nei, Lewis. Det er butleren våres, Lefty.
Hyggelig å møte deg.
Hei, Lefty, noen anelse om hvordan man kommer seg til garasjen?
Ja, det er sant. Vi har ikke spurt henne enda.
- Hvem? - Wilburs mamma, Franny.
Jeg tror du vil like henne.
Hei, folkens!
Du spør meg igjen og igjen, Og igjen og igjen
Har du sett min påfugl hatt?
Frosker?
Jeg har lært de alt de vet.
- Franny, dette er Lewis. - Hyggelig å møte dem, frue.
Perfekt timing. Vi trenger noen på maracas.
Hvor er ditt hjerte? Ingen vet det.
Selv om du hadde han, hendte, meg
Og en armè søkte
Jeg har en følelse av, at du vil vakle
Når du er ille, og cirkuset kommer til byen
Bestefar, jeg tror jeg har funnet tennene dine.
Og du ser, at jeg reiser kledd ut som en tryllekunstner eller noe i den retning!
Du milde makrel! Tennene mine er tilbake!
Ok!
Jeg er glad for at jeg kunne hjelpe med tennene, men wow, se hva klokken er.
Lewis, jeg ba deg om å bli i garasjen!
Jeg gjorde det, men jeg ble dratt opp i røret og jeg løp inn i familien din, og jeg...
Møtte du familien min?
Pop quiz.
Hvem har du møtt, og hva har du lært?
Bud, Fritz og Joe er brødrene dine.
Fritz er gift med Petunia, og er hun...
Eksentrisk? Ja.
Tullulah og Laszlo er deres barn.
Joe er gift med Billie. Lefty er butleren.
Spike og Dimitri er tvillinger, -
og jeg vet ikke hvem de er i familie med.
Det vet ikke vi heller. Fortsett.
Lucille er gift med Bud, og faren din, Cornelius, er deres sønn.
- Hvem ligner Cornelius på? - Tom Selleck.
Cornelius er gift med Franny, og brødrene hennes er Gaston og Art.
- Du glemmer noe. - Glemt noen? Å, ja.
Wilbur er sønn av Franny og Cornelius.
Og ingen oppdaget at du var fra fortiden?
Niks.
Takk. Takk.
Hold igjen applausen. Mange takk.
Doris, få den vekk! Få den vekk!
Nå har jeg deg.
Lewis!
Nei, Lewis er min dumme romkamerat.
Jeg heter Mike Yagoobian. Folk kaller meg Gob, -
men alle som slo meg i dag kalte meg "spyfjes".
og "klåfinger", og "busemann".
Godt å se at de utvider seg.
Unnskyld. Jeg mente ikke å...
Jeg lette bare etter Lewis.
Prøv taket. Han er alltid der oppe og lager noe dumt.
Selvfølgelig. Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
Mr. Biff. Du er min eneste venn.
Kampen gikk ikke så bra, hva?
Nei, jeg sovnet i niende omgang, og jeg gikk glipp av vinner slaget.
Så ble jeg banket opp.
Etterpå, tok treneren meg med, og sa at jeg skulle glemme det.
Jeg vet ikke. Han har sikkert rett.
Nei!
Alle vil be deg om å glemme det å gå videre, men ikke gjør det.
I stedet. La det dampe og koke inni deg.
Ta disse følelsene og sperr de inne.
La dem fyre opp i dine handlinger.
La hatet bli din allierte, -
og du vil være i stand til å gjøre redselsfulle ting.
Merk mine ord, Goob. Ikke la det gå.
Hva?
Hvor er den gutten?
God idè! Dele oss og lete etter spor.
Se, min kjære! Se hva jeg har funnet! Det er en pinne.
Nå, hva har du funnet?
Ja. Ja, jeg forstår.
Tidsreise restkonsentrasjon etter DNA fra Wilbur Robinson.
Det, pluss min pinne må bety...
Til fremtiden! Av sted!
- Jeg vet ikke engang hva jeg lager. - Bare fortsett.
Jeg mener, de her tingene er altfor avansert for meg.
Fortsett fremover.
Og hva hvis jeg ikke kan fikse den? Hva skal vi gjøre da?
Fortsett fremover.
Hvorfor fortsetter du å si det?
Og ikke bare si, "Fortsett fremover."
Det er faren min sitt motto.
Hvorfor ville hans motto være, "Fortsett fremover"?
Det er det han gjør.
- Hva skal det bety? - Det er et glimrende spørsmål.
Robinson Industri, verdens ledende vitenskapelig-forskning-og-design fabrikk.
Faren min styrer firmaet. De masseproduserer oppfinelsene hans.
Mottoet hans, "Fortsett fremover." Det er det han gjør.
- Hva har han oppfunnet? - Alt.
Carl, tidsmaskinen, reisetubene.
- Har faren din oppfunnet tidsmaskinen? - Ja! For 5 år siden.
Far våknet opp midt på natten, badet i kaldt ??.
Han vil bygge en tidsmaskin, så han begynte å arbeide.
Vi snakker om planer. Vi snakker om skala modeller.
Vi snakker om prototyper!
Er det en prototype?
Den aller første, eller det som er igjen av den.
Ja, en mørk dag i Robinson huset.
Prototype 2 og 3, ikke mye bedre.
Nummer, 6, 58, 212, 485, 952, og de endte alle på samme måte.
Men han ga ikke opp.
Kompis, jeg kan ikke ta deg særriøst med den hatten.
Han arbeidet og arbeidet med den, helt til han endelig fikk det til...
...den første tidsmaskinen som virket.
Deretter fortsatte han med å arbeide, og arbeide inntil han fikk det til igjen. -
den andre velfungerende tidsmaskin.
En smule liten.
Jeg formoder at det var en spøk. Jeg ignorerer deg av tidsmessige grunner.
Dette, min venn, er en modell fordi, uheldigvis, er tidsmaskin nummer 2...
...i hendene på bowlerhattfyren.
- Litt av en utrolig historie, hva? - Ja.
Nå, er du klar til å begynne arbeidet?
TIDSMASKIN PROTOTYPE
Jeg tror at det er det. Jeg greide det!
Jeg visste du kunne.
Pent jobbet, min venn.
Du vet hva de sier! "Fortsett frem..."
Ikke si det!
Gutter! Middagstid!
Ikke nå, Mor!
Om dere ikke er her om 5 minutter, kommer jeg ned å henter dere!
Vi bør gå opp dit.
La oss ta den gutten!
Sitte her? Men jeg vil også være med...
En mini-Doris!
Jeg visste ikke engang at du kunne gjøre det. Den er så søt.
La oss ta henne ut på en kjøretur.
Unnskyld.
Samarbeid.
Unnskyld.
Der er du.
Nå, få ham ut av huset.
Jeg har det! Jeg sprenger det i luften! Ja, og... Nei.
Nei, det vil ikke virke. Da vil han være død.
Å! Jeg vet det!
Jeg forvandler han om til en and! Ja! Ja, det er så ondt!
Jeg vet ikke hvordan man gjør det. Jeg har ikke virkelig bruk for en and.
Dette er kanskje vanskeligere enn jeg trodde.
Hei, ring på dørklokken min.
Nei, nei, nei, nei, ring på denne dørklokken.
Den dørklokken vil gi deg utslett.
Ja! Jeg er 2 til 2, mann.
Hvis de ikke gjør det med vilje, så teller det ikke.
- Kom igjen. Les i regelbokem din. - Vet du hva?
Du kan ta regelboken din, og stikke den rett oppi...
jeg tror ikke på bekymring eller sorg
Hvorfor rote rundt med strid?
Antar at jeg ble slått ut, smidt ut og stridt ut
Gi meg et enkelt liv
Mine damer og herrer, middagen er servert.
middagen er servert.
Hurra! Italiensk mat.
Jeg vil ha en burger!
Å, Billie, vil du være vennlig å sende meg sausen?
Er på vei, store dame.
Minner meg om den gangen kjøttbolle pizzaen min avverget en sivil krig -
på den sorte måne av Keward.
Hvor er burgeren min?
Takk for sausen, tante Billie.
- Vi må snakke sammen. - Hva med litt saus? Hitover.
Hvorfor er gutten er fortsatt? Er det en bjelle som ringer?
Vitenskapsmesse, hukkomelsesskanner, en tidslinje som skal ordnes?
Midlertidlig motgang.
Han har bare et lite tillits problem.
- Vil du at jeg skal snakke med han? - Nei.
- Jeg kan gi en hard massasje? - Nei.
- Shiatsu? - Nei.
- Feng Shui? - Nei.
Jeg har det under kontroll.
Så, Lewis, går du i Wilburs klasse?
- Nei. - Ja.
- Nei.
Både, ja og nei.
Lewis er en ny utveklingsstudent.
Ja.
- Hvor kommer du fra, Lewis? - Canada?
Jeg tror, du mener North Montana. Det har ikke blitt kalt Canada på årevis.
Kjenner du Sam Gundersen?
- Det er et stort land. - Stat.
- Jeg spekulerer på, om du er i slekt. - Kanskje hvis han tok av hatten sin.
En god idè.
Så kan vi se om han har familie virvelen.
Han kan ikke, fordi han har dårlig hatte-hår.
Å, sludder.
En North Montana mann bryr seg ikke om litt dårlig hatte-hår.
La oss se virvelen!
Ok, alle sammen, ta det med ro. Lewis, har du noe imot det?
Ellers er jeg redd for at det ikke vil stoppe.
- Men... Men... - Og slik begynte det.
Så, ikke vær sjenert.
- Vi er alle familie her. - Klar, ferdig, fyr!
Uten tvil, er det nok ikke det beste du kan.
Imponerende, lillesøster.
Dine evner er sterke, men ikke sterke nok.
Dine ord truer ikke meg, bror.
Nok snakk. Nå kan kampen begynne.
Dine kjøttboller er nytteløse imot meg.
Så kanskje tiden er inne for krydret italiensk pølse!
Nei!
Jeg gjorde det.
- Er middagen slik hver kveld? - Nei, i går fikk vi brød.
Ok, gjeng, tid for den neste retten.
Og hva går bedre sammen med kjøttboller enn P.S og S?
Hei, det er akkurat det samme som...
Dumme...
Carl?
Er alt ok?
Vi har bare en feil.
Akkurat som doktoren beordret.
Vennen min Lewis er oppfinner. Han kan fikse den.
Å, Wilbur, du vet at jeg ikke kan.
Kom igjen nå. Gi det en sjanse.
Du forstår ikke hva som står på spill. Onkel Joe har sett toasten!
Grensen er nådd, nå er det ungen vei tilbake.
- Hvis han ikke får P.S og S... - Så vil vi alle bøte for det!
Jeg vet ikke...
Du vil virkelig være til hjelp. Lewis.
Vær så snill.
Èn "Dragonfly on the Rock", takk. mr. Barkeep.
Hei, hei, Frankie baby, du må fortelle oss en av vitsene dine.
Ja, Frankie. Hva med den med oksefrosken?
Ok, Bozos.
Du må få den gutten ut av huset.
Unnskyld. Vent!
Så jeg hendvendte meg til oksefrosken, og vet dere hva jeg sa?
Snakkende frosker ved deres egen lille bar, og så smart kledd! Perfekt!
Jeg sa, "Hei, du gjør ikke det med min paraply."
- Frankie, du er til å dø av latter over. - Jeg må tisse!
Du er bare den beste.
Det var et godt insekt. Hva i hel...
- Ja! Du er nå under min kontroll. - Jeg er nå under din kontroll.
- Slutt å le. - Slutt å le.
- Ikke gjenta alt jeg sier. - Jeg vil ikke gjenta alt du sier.
- Storartet. - Storartet.
Sa du "storartet" kun fordi jeg sa "storartet"?
Nei.
- Storartet. - Storartet.
- Nå, mr. fiks det, hvordan ser det ut? - Ganske bra, mrs. Robinson.
Jeg har justert fordelingsrøret og stilt på utkastingsmekanismen og...
Der er han, det motbydelige, åndssvake fjolset!
Nå, min slave, ta gutten.
Bring han til meg.
Hørte du ikke hva jeg sa, din idiot? Ta gutten å bring han til meg!
Jo, det er bare det at det er en million mennesker der borte, -
og jeg har små armer.
Jeg er bare ikke så sikker på om denne planen er gjennomtenkt.
Herre?
Ok, det skulle gjøre susen.
Det er så spennende. Gi gass, Lewis!
Fort! Onkel Joe kan ikke holde ut stort lenger.
Er alle klare?
- Kjør på, Carl. - Ja!
Vil den virke?
Å, nei.
Nei.
Jeg visste det ikke. Jeg er så lei for det.
- Du feilet! - Og det var imponerende!
- Eksepsjonelt! - Fremragende!
Jeg har sett bedre.
Av feil, vil du lære. Av suksess, ikke så mye.
Hvis jeg hadde gitt opp hver gang jeg feilet, -
hadde jeg aldri oppfunnet kjøttbollekanonen.
Og jeg hadde aldri oppfunnet mine brannsikkre bukser.
Det er stadig noe å jobbe på.
Som min mann alltid sier:
"Fortsett fremover, Fortsett fremover"
Fortsett fremover, Fortsett fremover, stopp!
Fortsett fremover
Ok, snakkende frosk, ikke en god håndlanger.
Har bruk for en annen, noe større, ikke for klok. Noe som ikke snakker tilbake.
Hva gjør han her fortsatt? Bli kvitt han.
Å, hodet mitt.
Hei, hva gjør du? Få de lusne krokene vekk fra meg!
Du vil angre på dette!
Vent! Vent! Ikke rør deg. Slik ja.
Jeg lurer på om jeg skal fortelle Doris det.
Nei, jeg vil gjøre det til en overraskelse.
Ok, alle sammen. Stille.
Jeg foreslår, at vi skåler for Lewis og hans storartede fiasko, -
måtte det føre til suksess i fremtiden.
dere er alle så snille.
Hvis jeg hadde en familie, jeg...
Ville jeg ønsket at de var akkurat som dere.
- Å, for Lewis! - For Lewis!
For Lewis!
- Kom igjen, Lewis! - Fett show, kammerat!
Hva om Louis Armstrong sa: "Jeg kan ikke"?
- Tror du da han hadde gått på månen? - Skatt, Louis Armstrong var en sanger.
Hva mente han med, hvis han hadde en familie?
- Å, Lewis er foreldreløs. - Foreldreløs?
- Å, nei! - Du store!
Opp med deg, mannfolk!
Hvilken utmerket plan!
Gå tilbake i tid og stjele en dinosaur. Å, Doris vil være så stolt av meg.
Hvorfor fortalte du ikke, at du hadde en dinosaur som kjæledyr?
Fordi vi ikke har det.
Hva snakker du om? Han står rett der.
Å, nei! Nei!, du kan ikke spise han!
Jeg trenger han i live!
Tygg litt på denne!
Lewis!
Klar, ferdig, fyr!
Fikk deg!
Du tuller med feil familie!
Ding-dong! Pizzaen er her!
Nei!
Ok, alle sammen, denne dinosauren er ferdig.
Løp!
Å! Han spiser Carl!
- Hjelp oss! Hjelp! Hjelp! - Å, herregud!
Å, nei.
En inntrenger!
Løp!
Nå, ta den gutten!
Hva skjer? Hvorfor tar du ikke gutten?
Jeg har stort hode og små armer.
Jeg er bare ikke så sikker på om denne planen er gjennomtenkt.
Herre?
Dumme, dumme, dumme!
Bowlerhattfyren!
Han kan du spise.
- Lewis, løp! - Wilbur!
Nei!
Å, nei!
Lille Doris sover med fiskene nå.
- Bra grepet. - Pent kjøttbolle skyting.
- Vi er visst et bra team, hva? - Ja, vi er vel det.
- Er dere gutter ok? - Vi har det fint, mor.
Ja, så du oss ikke ta ut den dinosauren? Å, mann! Vi var så kule, mor!
Å, jeg mener, unnskyld. Jeg ville ikke...
Å, Lewis, det er ok.
Jeg er virkelig glad for, at du er i sikkerhet.
- Hodet ditt. - Hva?
Det er bare et blåmerke, Lewis.
Dere ofret alle så mye... for meg.
- Selvfølgelig. - Du er en spesiell gutt.
Av det sjeldne slaget.
Ok, du burde få han vekk herifra før noe virkelig ille skjer.
Dumme, dumme, robot. Jeg har det hele under kontroll.
Ok, alle sammen, det har vært en lang og hard dag -
fylt med følelsesmessige svingninger og dinosaur kamper, -
så hvorfor kryper dere ikke til køys, og Lewis så jeg kan komme oss videre?
Er du nødt til å gå nå? Jeg mener, det er blitt litt sent.
Kanskje Lewis kunne bli her i natt.
Mor, kanskje en annen gang, ok?
Når som helst du har lyst til å komme over, kommer du bare over.
- Mor. - Sannheten er, at vi elsker å ha deg her.
- Vi må virkelig dra. - Nei.
Nei, det skal du ikke. Du skal bli her.
Jeg mener, hvem vil være en bedre familie for deg enn oss?
Hva sier du, Lewis?
Vil du være en Robinson?
Vil du... adoptere meg?
- Ja! - Ja!
Ok, det er sant. Jeg er fra fortiden.
Nå vet dere den store hemmeligheten.
Wilbur, hva har du gjort? Hvordan kunne du ta han med hit?
Det er et godt spørsmål.
Vær så snill å ikke bli sur på Wilbur. Han har bare vært en god venn.
*****
Lewis, jeg er så lei for det, men du er nødt til å reise.
- Hva? Du sa akkurat... - Jeg vet hva jeg sa.
Jeg er fra fortiden. Og hva så?
Lewis. Lewis, se på meg. Du er...
Du er en utrolig gutt, vi vil ikke gjøre noe for å skade deg, men...
...Jeg er lei for det. Du må tilbake til din egen tid.
Ja, angående det... en av tidsmaskinene er ødelagt, -
og den andre er blitt stjålet av en fyr med bowlerhatt, -
som på en måte forklarer det med dinosauren.
Jeg ringer faren din.
Vent. Hvis jeg skal reise, kan jeg i det minste gå og finne moren min?
Wilbur lovet det.
Du lovet hva?
Jeg hadde aldri tenkt til å gjøre det. Jeg sverger!
- Du løy til meg? - Nei!
Ja.
Lewis! Lewis, vent!
Jeg kan ikke tro at jeg var dum nok til å tro, at du faktisk var vennen min!
Jeg er vennen din!
Mr, du har husarrest til du dør.
Å, ja, Doris, det er en skam.
Alt han ønsker er å dra tilbake i tiden for å møte moren han aldri ble kjent med.
Men de vil ikke la han gå. Vi vil la han reise, vil vi ikke?
En skam at vi ikke har en tidsmaskin.
Å, vent. Vi har det.
Bowlerhattfyren?
- Hallo, Lewis. - Hva vil du?
Gjøre drømmen din til virkelighet.
Det eneste du trenger å gjøre er å sette Humpty Dumpty sammen igjen, -
og vi vil ta deg med tilbake for å finne moren din.
Lewis!
La oss snakke om det, Lewis. Kom igjen!
Jeg vet at du er her et sted.
Lewis!
Jeg kan ikke forstå hvorfor du er så interessert i dette vraket.
Det vet jeg, og du må finne det ut.
- Nå, vis meg hvordan denne tingen virker. - Den gjør ikke det. Den har aldri gjort det.
Hva om den nå gjorde det, og hvis jeg skulle ha presentert oppfinnelsen til f. eks -
bestyrelsesmedlemmene av en meget stort patentfirma, -
hvor kan man så finne start knappen? Hypotetisk sagt, selvfølgelig.
Ok, først, dreier du den knappen 2 ganger, så trykker du på den røde knappen, -
og det er det. Ganske lett egentlig.
For en dum måte å starte den på!
- Ok,ta meg med for å møte moren min nå! - Ja, selvfølgelig.
Doris?
- Vi hadde en avtale! - Kryssede fingre! Teller ikke.
Hvorfor gjør du det her mot meg? Jeg har aldri gjort deg noe.
- Du har fortsatt ikke skjønt det? - Skjønt hva?
La oss se om det ringer noen bjelle.
Fader av fremtiden, oppfinner ekstraordinær...
"Fortsett fremover"?
Det er ikke meg. Det er Wilburs far.
Sier du...
...at jeg er Wilburs far?
Gi gutten en pris.
Du vokser opp og blir grunnleggeren av denne ynkelige tiden, -
så jeg planla å tillintetgjøre fremtiden din.
- Æh-bæ-bu. - Nå...
Så hvis jeg er Wilburs far...
Fortsett.
Hvis jeg er Wilburs far...
Ja, mange takk, vi har fastslått det.
Men hva har den med deg å gjøre?
Tillat meg å kaste lys over emne.
- Mitt gamle rom! - Jeg tror, du mener våres gamle rom.
- Hva? - Ja! Ja, det er meg, -
Mike Yagoobian!
Jeg vet det. Jeg er avskyelig, men man lærer å elske det.
Hvordan endte du opp slik?
Det er en lang og ynkelig historie om en gutt med en drøm, -
en drøm om å vinne Little League Championship...
...en drøm som ble ødelagt i siste slutt.
Vi tapte med èn run på grunn av meg.
Ta han!
Hvis jeg ikke hadde sovnet, hadde jeg fått ballen!
Og vi ville ha vunnet!
Forstår dere det?
Av en eller annen grunn, ønsket ingen å adoptere meg.
Cornelius Robinson tar en embedeksamen på universitetet i en alder av 14 år.
Denne års Nobel pris går til den unge Cornelius Robinson.
Hei, Goob, hvordan går det? Kult bokbind.
Hei, Goob, vil du komme til meg i dag?
De hatet meg alle sammen.
Til slutt, stengte de barnehjemmet og alle dro...
...unntatt meg.
Cornelius Robinson gjennoppbygger Inventco.
Robinson rekker ut til...
- Robinson Industries. - Cornelius Robinson!
- Cornelius Robinson er nå... - Her er enda en forbløffende...
Det var da jeg innså, at det ikke var min feil.
Det var din.
Hvis du ikke hadde hold meg våken hele natten med dine dumme prosjekter, -
så hadde jeg ikke mistet grepet.
Så jeg tenkte ut en genial plan for å få min hevn.
Robinson, du stinker!
Så, da jeg nettopp var ved å ødelegge Robinson Industrien...
...møtte jeg henne.
Vi trakk oss tilbake til våres skurkaktige tilfluktssted, -
hvor Doris fortalte en historie av svindel og svik.
Åpenbart, oppfant du henne til å være en hjelpe hatt, -
en slave for menneskeheten...
...men Doris visste at hun var i stand til så mye mer.
Allikevel, så ikke du hennes sanne potensiale.
- Har den. - Så du skrudde henne av...
...eller det trodde du.
Vi hadde begge et regnskap å gjøre opp med deg...
...og selv om min plan for hevn var genial, var Doris sin...
Vel, vi endte opp med Doris sin, men jeg lagde en veldig, veldig, viktig konstribusjon.
Sammen var vi det perfekte team.
Wilbur!
Vær sikker på at du lukket døren godt, ellers vil ikke alarmen virke.
Ja, mamma.
Jeg dro til huset ditt, listet meg inn i garasjen, og stjal tidsmaskinen.
Takket være den stritthårede lille ungen som glemte å låse garasjedøren.
Og det eneste som gjennsto var å vende tilbake til Inventco, -
hvor jeg ville utgi din lille dings som min egen.
Men du har ingen idè om hva den kan gjøre ved fremtiden!
Jeg bryr meg ikke. Jeg vil bare ødelegge livet ditt.
Goob, jeg hadde ingen anelse.
Hold kjeft! Og ikke kall meg Goob!
Hvor mange onde skurker kjenner du, som må hanskes med et navn som Goob?
Hør, det gjør meg ondt at livet ditt endte opp så dårlig, -
men ikke gi meg skylden. du har rotet det til selv.
Du har kun fokusert på det dårlige når det eneste du behøvde å gjøre var -
å gi slipp på fortiden og fortsette fremover.
La oss se.
Ta ansvar for mitt eget liv, eller klandre deg.
"Klandre deg." En lett seier!
Dette vil bli den beste dagen i livet mitt!
Doris, vil du være så snill å åpne luken for meg, takk?
Nei!
Jeg hater å forpurre din onde plan og flykte, men ta-ta!
Men...
Jeg vil vedde på at du er glad for å se meg.
Det var for å ikke låse garasjedøren.
- Kjenner du til det? - Jeg kjenner til alt.
Du må innrømme, at dette vil bli en god historie å fortelle meg engang.
Se der, gutter. Vi er nesten hjemme...
Å, nei!
Ta dere en god titt rundt, gutter, -
for fremtiden deres er på vei til å forandre seg.
- Lewis, du må ordne tidsmaskinen. - Nei. Nei, jeg kan ikke.
Hva med faren din? Du kan ringe han.
- Du er faren min. - Men det er i fremtiden.
Det vil ikke være noen fremtid med mindre du fikser tidsmaskinen.
Hør, jeg rotet det til.
Jeg lot garasjen være ulåst, og jeg har forsøkt som en gal å fikse det, -
men nå er det opp til deg.
Du kan gjøre det, far.
- Lewis? Lewis! - Wilbur? Wilbur!
Wilbur.
Mrs. Robinson? Onkel Art? Lefty?
Vær klar til å bli forbløffet.
Jeg kaller den hukommelsesskanneren!
Så, Yagoobian, noen andre idèer du vil dele med oss?
Ja. Jeg kaller de hjelpehatter.
De er overalt!
Doris, hva skjer? Jeg forstår ikke.
Jeg ville bare ødelegge fremtiden hans, ikke dette.
Nei!
Nei. Nei, det her skjer ikke! Nei!
Å, Lewis, det har allerede skjedd.
Hvorfor oppfant jeg noensinne den dumme hatten?
Ta deg en god titt omkring, Doris, for fremtiden din er ved å endre seg.
Goob, stopp!
- Du vet ikke hva du gjør. - Jo, det gjør jeg. Jeg ødelegger fremtiden din.
Hun utnytter deg, Goob, -
og når hun har det hun vil ha, kvitter hun seg med deg.
Hva? Hva?
Jeg vil aldri oppfinne deg.
Kom igjen, Goob. Jeg vil vise deg noe.
Doris?
Jeg trodde hun var vennen min.
Du gjorde det, Lewis. Du gjorde det!
Jeg holder han, mens du løper etter hjelp.
La han gå.
Hva gjør du? Han er skurken.
Nei, det er han ikke. Han er romkameraten min.
- Hva? - Han er min gamle romkamerat.
Og jeg synes virkelig, at familien din skal adoptere han.
- Er du gal? - Gi meg en grunn til å ikke gjøre det?
Jeg skal gi deg 3 gode grunner.
Han stjal våres tidsmaskin, forsøkte å ødelegge din fremtid, -
og han stinker som om han ikke har dusjet på over 30 år!
Må jeg minne deg om, at jeg er faren din, og du skal gjøre som jeg sier.
Ok, mr. Yagoobian, vil du være en Robins...
- Hvor ble det av han? - Goob?
Goob!
Goob.
Er du skadet? Noen brukne bein?
- Nei, jeg... - Har du feber?
- Hjernerystelse? - Skaubuk?
- Bendelorm? - Appelsinhud?
Nei, nei, nei, jeg har det fint.
Faktisk, bedre enn jeg har følt meg på lang tid.
Fanny, de er forsvunnet. Å, dette er forferdelig!
- Å, gud. - Jasså, han er tidlig hjemme.
Franny, hvor er du? Tidsmaskinen er forsvunnet!
Hengt ut av den gamle damen.
Hardt.
Ok.
Ja, utmattet av å arbeide på et kontor hver eneste dag.
Ja, det må jeg si.
Hei! Vil du se, hva jeg er mest stolt av?
Ja!
Å, nei, nei. nei. Den der.
Det var min første ordentlige oppfinnelse.
Det var den som startet det hele.
Så hvis jeg går tilbake nå, så vil dette være fremtiden min.
Du vet, det kommer ann på deg. Ingenting er hogget inn i stein.
Du må ta de riktige valgene og fortsette fremover.
Siden det vil fungere slik, betyr det at jeg...
Vil vi ikke til slutt da få se hvordan moren våres ser ut?
Kommer vi noensinne til å møte henne?
Jeg tror, at du må gå tilbake -
til den vitenskapsmessen og finne ut av det selv.
Jeg hadde en følelse av at du ville si det.
Det er fordi "vi" en det samme som ètt smart barn.
- Hade, så lenge! - Hade, Lewis!
- Farvel, fremtidens svoger. - Hade så lenge! Ses senere, Lewis!
Å, ikke glem potetmosen!
- Ha et trygg tur, lille ewis. - Det skal jeg nok.
Hei, nå når jeg har deg her, bare et par forslag, angående mitt design.
La oss se det i øynene, disse tynne beina får ikke akkurat teposen til å krible.
Alt som betyr noe er... Hei, ikke glem å oppfinne meg.
- Tuller du? Ikke tale om! - Jeg elsker deg.
Det er så mange ting jeg skulle ønske jeg kunne spørre dere om.
Unnskyld meg. Tidsreise nå, spørsmål senere.
- Men jeg... - Ta det rolig.
Bare dra tilbake til den naturvitenskaps- messen og vi vil snart seg deg igjen.
Å, ja. Ja, ok, det skal jeg. Farvel.
- Farvel sønn. - Takk igjen for alt!
- Vent. Lewis, en ting til. - Ja?
Bare et lite tips til fremtiden. Jeg har alltid rett.
Selv når jeg tar feil, har jeg rett.
Hun har rett. Jeg ville vært enig i det, hvis jeg var deg.
Og det er jeg.
Da har du fullstendig rett.
Ok, jeg kommer.
Det er jo ikke slik at at du aldri kommer til å se de igjen.
De er jo tross alt familien din.
Vent et øyeblikk.
Du skulle jo ta meg tilbake til naturvitenskapsmessen.
Jeg vet.
Jeg tror, at du slo inn feil nummre.
Vi ble jo enige om at, hvis du fikset tidsmaskinen -
skulle jeg ta deg med tilbake for å møte moren din.
Hva?
En avtale er en avtale.
BARNEHJEM
Jeg forstår det ikke. Hvorfor lot du henne bare gå?
Fordi jeg allerede har en familie.
Jeg hadde aldri trodd at faren min skulle bli bestevennen min.
Så, ikke få meg til å komme igjen og redde deg ut av en knipe.
Det skal jeg ikke.
Husk, jeg har en tidsmaskin.
Hvis du fortsetter å rote det til, vil jeg fortsette å komme tilbake -
inntil du får styr på det.
- Har du skjønt det? - Jeg har skjønt det.
Og ikke glem det.
Jeg tror ikke det er mulig.
Du får komme deg avgårde.
Ser deg senere, Wilbur.
Vent litt!
Goob! Goob, våkne opp!
Hva?
Sånn ja!
mr. Willerstein, jeg vet hva som gikk galt.
Kan jeg få en sjanse til? Vær så snill!
Mitt kjøretøy er ikke her enda, så fyr løs.
Jeg trenger en frivillig.
Nå, bare gi meg en dato til input.
Vel, la oss nå se.
Det er min første vitenskapsmesse, dagen da jeg fikk mitt første mikroskop, -
da jeg svømte over den Engelske kanal, min første gullmedalje på kjelke.
Jeg vet det.
Perfekt!
- Du ser praktfull ut. - Han er en heldig fyr.
Å! Den virker.
- Den virker. - Den virker.
Du ser vakker ut, Lucille.
Bud?
Men se på det.
Skatt! Skatt, du kom akkurat tidsnok!
- Lucille! - Du gjorde det, Lewis! Du gjorde det!
Denne oppfinnelsen er genial.
Gutt, du er denne messens MVP!
Det var litt av et show du satte opp.
Du er virkelig et spesielt barn, men...
...men du ligner ikke på en Lewis. Du ser mer ut som en...
Cornelius. Jeg hører den ofte.
Å, nei! Unnskyld, mister.
Ingen skade skjedd.
Frankie, hva har jeg sagt til deg om å løpe vekk?
- Fankie? - Min stjerne pupil.
Jeg heter Franny, og jeg lærer frosker musikk.
Virkelig?
Visste du at frosker har flere musikalske evner enn oss mennesker?
Men ingen tror på meg.
De syns alle at jeg er gal.
- Du synes også at jeg er gal også. - Nei. Nei, jeg tror du har rett.
Hitover? Der er han.
Gutt, vi vil gjerne skrive en historie om deg til lokalavisen.
Du har en strålende fremtid foran deg.
- La det gå. - Ja.
La det rulle av dine skuldre vet du ikke...
...at den vanskelige delen er over
La det slippe inn
La din klarhet definere deg til slutt
vi vil alle huske akkurat hvordan det føles
La det skli
legg problemene dine bak deg la det skinne...
...inntil du føler det hele omkring deg -
og jeg bryr meg ikke -
hvis det er meg du drar nytte av, vil vi nå dit
det er hjertet som virkelig betyr til slutt
våres liv er skapt i disse små stunder
disse små vidundre som vender og dreier skjebnen
tiden renner bort men disse små stundene
disse små stundene vil alltid være igjen
alle mine lengsler -
vil skylle bort på en eller annen måte
men jeg kan ikke glemme den måten jeg føler meg akkurat nå
HER OMKRING, HVOR ENN VI ER, SER VI OSS IKKE BAKOVER LENGRE -
VI FORTSETTER MED Å GÅ FREMOVER, VI ÅPNER NYE DØRER OG LAGER NYE TING -
FORDI VI ER NYSGJERRIGE OG NYSGJERRIGHET FORTSETTER Å LEDE OSS NED NYE STIER
FORTSETT FREMOVER - WALT DISNEY